EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
- Tack för att ni kom, dr Carr. - Ingen orsak.
Jag vet inte mycket om ert liv i Boston. Förutom ert arbete på universitetet.
- Är ni gift? - Nej.
- Barn? - Nej, inte det heller.
Jag har följt ert arbete och jag är imponerad.
Tack, jag uppskattar det.
Jag är inte ensam om det. Intresset för ert projekt ökar.
Agent Tench och agent Ford klarar inte det här själva,
så skulle ni vilja ta ansvar för att allt går som det ska
med ett permanent jobb här i Quantico?
- Nej, det går inte. - Ni behöver inte svara nu.
Det är smickrande, men jag har ett jobb i Boston.
Era kunskaper och er professionalism
har haft stor inverkan på vår förståelse för beteendevetenskap.
Det vore tråkigt att inte utnyttja det till fullo.
Ta den tid ni behöver.
Sov på saken.
Nämn inte detta för Tench eller Ford innan ni har bestämt er.
- Vet de inget? - Nej.
Jag har två frågor till dig, Benjamin. För det första:
- Är den på? - Ja.
Vad fan grät du för när vi sågs sist?
För det andra, och det är en viktig fråga, så lyssna noggrant.
Hör du på? Benji?
Varför? Varför gjorde du så mot Beverly Jean?
Bruten käke. Två blåtiror.
Varför?
14 knivhugg i bålen med en kökskniv.
Slag mot huvudet, trubbigt våld.
Hennes bröst var amputerade.
Jag behöver veta.
- Varför gjorde du så mot din flickvän? - Jag gjorde det inte.
Hävdar du att det var Frank?
Han ringde oss. Han var upprörd. Jag åkte dit.
Och sedan...?
Jag gick in i vardagsrummet och hon låg medvetslös på golvet.
- Sa han vad som hade hänt? - Benji var rena vraket.
Han försökte ha sex med henne, hon vägrade, han slog henne medvetslös.
- Så han ringde dig? - Han ringer mig när han har problem.
- Men hon levde fortfarande? - Ja.
- Varför dödade du henne? - Svara inte.
Jag gjorde det inte.
Varför skulle någon man göra så med hennes bröst?
Och vem skulle använda en jaktkniv på hennes fortplantningsorgan?
Okej.
"Okej"? Ingenting är okej.
Nog nu. Min klient är också ett offer.
Ett offer? Intressant. Tack.
Varför gjorde du så med håret?
- Du behöver inte svara. - Så du klippte av håret?
Frank tror att hon kom till en punkt då hon började intressera sig för andra.
- Hon hade väl just varit hos frissan? - Jag har en till fråga:
- Känns det bra att hugga någon i rövhålet? - Det är spekulation.
- Ni har väl dödsstraff i Pennsylvania? - Hota inte min klient.
- Visa att du inte är ett monster. - Hon knullade med Frank.
Sa han det?
- Jag såg det. - Vad såg du?
Jag såg henne på vardagsrumsgolvet med Frank ovanpå henne.
Vad gjorde du?
- Inget. - Du gjorde inget?
- Nej. - Slog du honom inte?
- Nej. - Slog du henne?
Varför skulle Beverly Jean vilja ligga med Frank?
Han sa alltid att han gillade hennes hår.
Varenda gång han såg henne...
Han brydde sig inte om hennes hår. Han ville bara reta mig.
- Hon var för dum för att fatta. - Så du dödade henne?
Jag dödade henne inte. Hon var redan död när jag knivhögg henne.
Hon var redan död.
- Så du våldtog henne inför honom? - Sa han det?
Varför knulla din svågers flickvän?
- Ville du visa hur man gör? - För att jävlas?
Fan ta dig.
Jag hoppas att de grillar dig i stolen.
Hota inte min klient.
Om Benjamin dödade henne så berätta.
Jag såg inte Benji döda henne.
Jag hatar Frank, men det är alltid pojkvännen.
- Man får satsa på bästa oddsen. - Jag är inte så säker.
Du skulle ha sett Frank när du lämnade rummet.
Han såg på mig och sa: "Jag såg inte Benji döda henne."
- De jävlas med oss. - Jag trodde honom.
- Jag är trött på det här stället. - Jag vet.
Nancy fick mig att lova att bjuda hem dig på middag.
Hon vill träffa den jag tillbringar så mycket tid med.
Jag kommer gärna.
- Kan jag ta med Debbie? - Javisst.
Tack.
Jag såg Benji.
Han höll huvudet i händerna och grät.
Det är blod överallt.
Blodet stänker.
Och sedan ser jag Beverly Jean i badkaret.
Levde hon?
Jag såg Benji.
Han höll huvudet i händerna och grät.
Det är blod överallt.
Blodet stänker.
Och sedan ser jag Beverly Jean i badkaret.
Hon var där.
Vad får dig att tro det?
"Blodet stänker."
Hon beskriver inte blodstänk på väggarna. Hon använder ett verb i presens.
Hon säger "blodet stänker".
Det är blod överallt.
Blodet stänker.
Beverly Jean levde när Rose kom dit.
Herregud.
Alla tre är inblandade.
Just det.
Det känns vuxet.
- Vadå? - Det här.
Att gå på middag hemma hos din kollega.
Du tar på dig slips och är nervös.
Jag är inte nervös.
- Om du inte vill gå, så säg det. - Jag vill gå.
Du kunde vara mindre sarkastisk.
Varför tror du att jag är sarkastisk?
Det är bättre.
Hej. Välkomna. Kom in.
Hej! Jag är så glad att ni kom.
- Jag heter Nancy. - Bill.
Debbie. Jag har hört mycket om dig.
Jag vill inte veta vad han har sagt.
Jag har länge velat träffa dig.
Jag har velat träffa dig också.
Titta på er, ni är ju så unga.
Vill du ha ett glas vin?
Ja tack, gärna.
Jag har så mycket jag vill prata om.
Jag fixar en drink.
Hejsan.
Säg hej, Brian.
Ingen fara. Jag hade såna när jag var barn.
Jag ville se hur högt jag kunde bygga innan det rasade.
Får jag?
Brian, det är dags att borsta tänderna.
Kom, vi tar en drink.
Jag börjar bli för gammal för billiga motell.
Och vägkrogar.
Sportbarer. Ingen kan blanda en martini.
Jag kan det.
- Nancy gör bästa martinin. - Jaså?
Jag kan i alla fall göra det.
Du, då?
- Jag kan inte blanda martini. - Men han kan dricka dem.
Var kommer du ifrån? Bill berättar inte mycket.
Jag vet att ni höll på med utbildning...
Berättar han något?
Ja. Holden gillar att prata.
Där ser du? Man kan prata om saker.
Var är du född?
Låt mig gissa.
Definitivt inte New York.
Du verkar mer som en Mellanvästern-typ.
Där ser du.
Jag är född i Brooklyn.
Varför är det så kul?
Förlåt.
Visst. Fortsätt driva med mig.
- Var var han till dess? - På ett barnhem i 13 månader.
Men vi vet inte var han var innan dess.
Eller hur han kom hit...
- Ska ni skaffa barn? - Nej.
Inte än, i alla fall.
Vi försökte flera gånger, men sedan beslöt vi att adoptera.
Det är ett fint sätt att hjälpa ett barn.
Jag har aldrig tänkt på det så.
Om jag ska vara ärlig, gjorde jag det för min egen skull.
Kan det inte vara både och?
Jag undrar om jag gör tillräckligt,
eller om det hade varit bättre för honom att hamna hos någon annan.
Han har tur som har dig.
Jag vet inte.
Hur kan man veta?
Ibland går jag upp på natten och ser på när han sover.
Men jag kan inte låta bli att undra vem han var...
...innan vi fick honom.
Vad såg och hörde han?
Var det någon som kramade honom när han grät?
Han är fin.
Jag önskar att jag visste vad som pågår i hans lilla huvud.
Det är alltid mamman.
De har alla en galen, arg mamma.
Eller en frånvarande pappa. Benjamin förändrades när pappan försvann.
- Mamman kanske inte har med det att göra. - Är inte alla pappor frånvarande?
Min farsa var aldrig hemma.
Tänk dig hur annorlunda Benjamins och Roses liv hade varit
- om inte pappan stuckit. - Det kanske inte spelade nån roll.
- Pratade inte din pappa med dig? - Nej.
Men du pratar med Brian.
Vill du ha en till?
- Vallade ni honom på brottsplatsen? - Ja.
Har han sett våra anteckningar om bevismaterialet?
Ja, jag visade honom allt. Han tänker åtala Benjamin först.
Vänta lite. Vad sa du?
Han ska bara åtala Benjamin.
- Det är fel. - Är det Ocasek?
Han är övertygad om...
Det är något han inte förstår.
Jag försökte förklara, men han ville inte diskutera det.
- Jag återkommer. - Jag beklagar.
Det är inte ditt fel.
Jag ska prata med några här, så återkommer jag.
Vad är det som händer?
Åklagaren ska börja med Benjamin, och då erbjuder han strafflindring
mot att Frank och Rose vittnar.
Berättade Ocasek om Franks bakgrund?
Det gjorde han säkert.
Han är den farligaste av alla tre.
Vi måste prata förstånd med åklagaren.
- Jag har ett vittnesmål i eftermiddag. - Jag kan åka.
Det är bäst att du följer med.
Det är uppenbart i det här fallet,
att ilskan utlöstes av stressorer som var fokuserade på hans fästmö.
Stressorer?
Dramatiska händelser som fick dem att reagera.
Frank var lyckligt gift och de väntade barn.
Men Frank ville inte bli far. Han hatade det.
- Är det ett motiv? - Nej. Det är en stressor.
- Tror ni att Frank gjorde det? - Benjamin kan inte ha gjort det ensam.
Så Benjamin blev provocerad av Frank?
Tvingad. Ja.
Frank såg sin chans och våldtog Beverly Jean.
- Situationsmotiverat sexövergrepp... - Vänta.
- "Situation"? - Till skillnad från preferens.
Det här är min fråga:
Vem dödade henne?
Alla tre låg bakom det.
- Så alla stympade kroppen? - Det gjorde Benjamin.
Frank och Benjamin lämnade kroppen på soptippen.
Benjamin återvände några dagar senare. Han kunde inte släppa det.
Han var utsatt för mycket stress. Han tog kniven...
Låt mig stoppa er där. Det här är problemet:
Hur kan jag bevisa det?
Jag ger er bara en intelligent, korrekt analys.
Om en jury inte förstår er analys är den väl värdelös?
Ja. Men det är inte mitt jobb att få juryn att förstå. Det är ert jobb.
Vi litar på er.
Hur kan vi översätta det så att ni kan använda det?
Så ni säger att både Benjamin och Frank dödade henne?
Det är komplicerat.
Benjamin slog henne medvetslös för att han kände sig avvisad.
Det är en stressor.
Han band henne och ringde sin svåger, för han var helt rådvill.
Frank kommer dit och utnyttjar situationen och våldtar henne.
Benjamin hindrar honom inte, för han vill se henne förödmjukas.
Frank inser att han är illa ute,
så han säger till Benjamin att hon är en slampa.
Och det är ett problem för Benjamin.
Så de dödar henne.
De ringer Rose och ber henne hjälpa till.
Hon ser flickan i badkaret och inser att hon lever.
De knivhugger henne igen. Sedan flyttar de kroppen till soptippen.
Okej.
- Det gick bra. - Tycker du?
Vad tror du att han inte fattade?
Du känner de där typerna, det gör inte jag.
Han verkade besluten att klandra Benjamin.
Och jag vet inte om vi fick honom att tvivla.
Han verkade uppmärksam.
Du beskrev klart och koncist att det var alla tre.
- Om du har rätt, så går allt bra. - Ja, det bör det göra.
- Hur går pendlandet? - Vad menar du?
Du har halva ditt liv i Boston.
Va?
Är allt resande jobbigt?
Det var jobbigt för mig med allt resande, när vi höll på med utbildningen.
Botar småprat din nervositet?
Jag antar det.
Okej.
- Hej. - Hej.
- Jag trodde att du skulle komma i morgon. - Ändrade planer.
Vi pratade om det.
Förlåt, men jag är glad att du är hemma tidigare.
Hej.
Du ser trött ut.
Du ser fin ut, men även lite trött.
Tack. Jag mår bra.
Om du vill gå hem och fräscha upp dig, så har jag lite att göra.
Ja. Okej.
Jag ville prata om en sak. Det vore bra om vi kunde göra det i kväll.
Vad är det?
Det kan vänta.
Nej, säg vad det är.
Han försökte inte förstå vad jag sa. Han ville bara ha några ord att repetera.
De har nått sin intellektuella gräns.
De förstår aldrig på ett djupare plan och lär aldrig förstå ditt språk.
De är faktiskt rätt intuitiva.
- Jag pratar inte om mina kollegor. - Kollegor?
- Är du FBI-agent? - Var inte absurd.
Men det var det jag ville prata om.
Det är svårt att varva min research med allting här.
Jag sa att det skulle hända.
Jag gör inget ordentligt någonstans. Jag borde tillbringa mer tid på Quantico.
Det är en dålig idé.
- Men du vet bäst. - Jag vet inte...
Det var därför jag ville prata om det.
Jag behöver inte påminna dig. Din tjänst diskuteras om tre månader.
Om kontraktet inte förnyas måste du lämna universitetet.
Du behöver inte påminna mig.
Det är svårt för mig att se dig kasta bort din tid där.
Kasta bort min tid? Tycker du att jag kastar bort min tid?
- Jag vill inte bråka om det. - Inte jag heller.
Fokusera på det som gynnar din karriär.
De har erbjudit mig heltid.
Och?
Du kan inte mena allvar.
Varför säger du så?
Det är väl smickrande, men du sa ju själv
att de har nått sin intellektuella gräns.
Nej, det sa jag inte.
Vet de att du är lesbisk?
- Naturligtvis inte. - Exakt, du kan inte vara dig själv.
Tänker du verkligen dölja halva ditt liv?
- Jag gör det här. - Vad menar du?
Jag kan inte nämna att jag jobbar för FBI för det är ett problem för dig.
Vi pratar inte om det.
Jag ska träffa Will och Gore på ett glas vin.
Snälla.
Följ med.
Alla uppför sig på ett särskilt vis
för att undvika pinsamheter för sig själva eller andra.
Hela idén om att det orsakar pinsamheter
om man är sig själv, talar för ett djupare bedrägeri.
Bedrägeri!
Goffman såg ett samband
mellan det agerande eller de masker folk tar på sig i sitt dagliga liv
och i teatersammanhang.
Inom sociala interaktioner och inom teater
finns det ett scenområde där individer eller skådespelare
agerar inför publiken.
Men det finns något bakom kulisserna,
ett dolt, privat område där individer kan vara sig själva.
Javisst, Annaliese, men du missar hela poängen.
Det finns ingen risk för pinsamheter på det dolda, privata området.
Det är inte bakom kulisserna som skadorna sker.
Måste vi ägna oss åt ditt melodrama?
Vad fan hände?
- Ni kommer för sent. - Är han där inne?
- Ja. - Vi pratar med honom.
- Jag vet att ni har åkt långt... - Alla gillar väl det på vintern.
- Det är över. - Inte förrän den feta damen sjunger.
- Erbjöd ni strafflindring? - Han har erkänt mord av tredje graden.
Och nu riskerar han 5-20 år på mentalsjukhus.
- Ni har missförstått. - Ni gjorde ett toppjobb.
Ni lyckades nästan. Det var inte Frank utan Benjamin.
Ni vet att det inte är sant.
Er expert på psykopati och sexualmord från Boston University hävdade
att Frank motiverade Benjamin att begå mord och...
Han var den utlösande faktorn.
Och att Benjamin stympade kroppen.
Gissa vad? Frank har bekräftat allt.
Men dr Carr hade fel om en sak. Frank våldtog henne inte. Det var Benjamin.
Hon var redan död när Frank kom dit.
- Vänta nu. - Hon sa att Benjamin var svartsjuk,
sexuellt frustrerad, förödmjukad. Det är ett motiv.
- Ni har fel. - Jag har rapporten här.
Jag har läst rapporten. Den tyder på motsatsen.
Benjamin var impotent på grund av stressorer.
Han var frustrerad och förödmjukad. Han kunde inte våldta.
Jag förstår ert rättfärdigande,
men det är ett exceptionellt svårt och upprörande fall.
Det finns väldigt lite teknisk bevisning. Nästan allt är spekulativt.
Klassificerar du vår bevisning som spekulativ?
Frank berättade var offrets bröst fanns.
- Benjamin hade behållit dem. - Och?
Ena killen är svartsjuk, sexuellt frustrerad,
och vi hittar offrets bröst nergrävda på hans bakgård.
Den andre är villig att berätta vad som hände.
Det är stor skillnad på att döda en kvinna och att stympa kroppen.
Strafflindring mot vittnesmål är bättre än ett misslyckat åtal.
Ni låter Frank gå fri.
Han borde inte få bara fem år på psyket.
- Han borde få livstid. - 5-20 år.
Försvaret hävdar att delstaten hade ett ansvar
när Frank var inlagd första gången.
Det är delstatens sak att rehabilitera honom.
Han blir aldrig rehabiliterad.
Jag måste ringa ett samtal.
Han låter fel person få lindrigare straff.
När Wendy förklarade så verkade han förstå.
Han trodde inte att han kunde övertyga juryn.
- Nu är det vattentätt. - Han försökte inte ens.
Ni tar väl inte illa upp? Jag vet att ni önskade ett annat resultat.
Alla tre inlåsta och Benjamin hamnar i stolen för det.
Inte illa.
Ni vet vad vi kämpar emot.
Vi måste tänka på juryns bristande uppmärksamhet.
Vi måste ha det i åtanke.
Vårt mål är lägsta kostnaden för bästa möjliga rättskipning.
Ni vet att det är skitsnack.
Jag ordnar en köttmacka åt er. De är de bästa utanför Kansas.
- Nej tack. - Jag har tappat aptiten.
Vi måste ge oss iväg.
Okej. Tack för allt.
Vad gör det här för skillnad
om vi inte kan kommunicera med dem som bestämmer?
Jag vet inte.
Det handlar om processer.
Vi måste förfina metodologin och se till att allt är vattentätt.
Vi behöver fler studieobjekt.
- Såna som Kemper. - Det var tider det.
Ni kommer att träffa andra med liknande patologi,
men hur de dödar är lika individuellt och distinkt som hur de har sex.
Och lika komplicerat.
Jerome Brudos. Souvenirkungen.
- Brudos? Skokillen? - Vem är det?
Sex, sju år sedan. Han brukade ha kvinnokläder.
Han amputerade brösten på första och tredje offret.
- Precis som Benjamin. - Wendy gillar mönster.
Det handlar om att hitta mönster.
Men han gick längre än Benjamin.
Han göt av brösten och gjorde brevpressar i brons.
Han är kreativ.
Han amputerade en fot på andra offret och hade den i frysen.
Han hade också hundratals damskor som han använde för onani.
- Vi kan lära oss mycket av honom. - Jag är med på det.
Vi ska använda frågeformuläret.
Har vi bestämt det?
Vi måste kunna skilja på fraktala likheter och skillnader,
så att vi kan kodifiera det.
Annars ödslar vi bara tid.
Ibland måste man följa sin instinkt.
Till en början kan man lita på den.
Men när personen börjar prata,
måste vi ha regler så att vi kan bygga upp data.
- Verkar vettigt. - Vad vet vi mer om Brudos?
Som tonåring stal han underkläder från tvättlinor.
Sedan gjorde han inbrott, och stal underkläder, skor och klänningar.
Till slut blev det kidnappning och mord. Men han var gift och hade två barn.
Mappen är tjock som ett lexikon. Tror du att vi får något nytt?
Absolut.
Det finns inte ett enda ord som belyser vad han tänkte eller kände,
före, under eller efter brotten.
Inget om hans handlingsprinciper, logik.
- Logik? - Hans inre logik.
Förhoppningsvis kan vi tyda det en dag.
Är vi överens om att Brudos är nästa?
Ja.
Kan jag ta det där rummet?
- Till vadå? - Kontor.
Javisst.
- Vill du ha hjälp? - Nej.
Jag gillar att organisera mitt utrymme.
Hon stannar.
Carver hade rätt.
Du är verkligen Sherlock Holmes.
Det är ett stort sovrum och en nyrenoverad kokvrå.
Det är lugnt och tyst. Det är yrkesfolk som reser mycket.
Flygvärdinnor, piloter. Enstaka föreläsare.
Är ni gift?
Nej.
- Tänkte ni er ett löpande kontrakt? - Till att börja med.
- Är alla möblerade? - Ja. Och det är ett av husets fördelar.
Det är bara att hämta nycklarna och flytta in.
Vi har aktiviteter för ensamstående om ni är intresserad.
- Och det finns en bra tennislärare. - Jag kommer att arbeta mycket.
Varför valde ni den här delen av Virginia?
Quantico.
Jobbar ni för FBI?
Jag antar det. Främst forskning.
Väldigt spännande.
Undertexter: Tina Engström